Serenity
Playmoth Island
ÎI vezi căpitane?
Da. ÎI văd.
Și ce crezi?
Crezi că fiara e aproape?
- Ce zici, Duke? - E acolo în apă undeva.
Își face de cap.
Da băiete!
A naibii. Duke, adu jacheta de luptă.
Dill, ce faci? Cârligul este pregătit.
Va trebui să-i dai tija clientului care a plătit.
Nu, Duke. Este el.
Cum poți ști că este același peste?
O simt.
Ține timona ferm.
Bine domnule. Pot să preiau eu tija acum, te rog?
Așa, iubitule.
Domnule, v-am plătit 700 de dolari pentru asta.
Dill, s-a agățat. E în cârlig.
Ridică-te din scaun și dă-i omului tija.
Acesta e peștele fratelui meu, domnule. Dă-te jos din scaunul ăla nenorocit.
- Stai deoparte. - Oh omule.
Stați jos și tăceți dracului.
Ticălosule. Ți-am plătit 700 plus combustibilul.
Plecați dracului de aici.
Se pare că e un pește de trofeu, băieți.
Aduceți-mi niște beri. Bucurați-vă de spectacol, da?
Duke, ține timonă. Se îndreaptă deschizând apa. Urmărește-I.
Începem. Începem, puștiule.
Începem.
La dracu.
L- am prins.
Duke!
la conducătorul. E obosit.
Nu. Încă mai are vână în el, Dill.
Nu, nu. E mort în apă.
Da.
L- ai prins? Scoate-I.
Poate ar trebui să lăsăm firul mai moale?
Nu, nu, nu. E terminat. Scoate-I.
lată-I. Ușor.
Așa. Haide, Duke.
Așa. Frumos și ferm.
L- am prins de data asta, băiete.
- Nu, nu! - Îmi pare rău.
Dacă crezi că-ți vom plăti
vreun dolar nenorocit pentru acest fiasco,
înseamnă că nu ești în toate mințile.
Locotenentul Gonzales a spus că nu putem face nimic fără un contract semnat.
Deci americanii nu plătesc.
N- ai nici un rechin de vânzare către Lionel pentru că ai pierdut toată ziua cu un ton.
Te voi plăti. Bine?
Da? Cum?
Domnule Baker Dill, îmi place din ce în ce mai mult de felul cum saluți.
Jack a spus că a auzit doi grăsani în Rope
spunând că ai scos cuțitul la ei.
Te-ai gândit vreodată să faci un curs pentru relațiile cu clienții?
Și apropo, mi-ai văzut nenorocita de pisică?
Cred că s-a aciuat la Joe. Cred că bătrânul Joe ol hrănește cu șprot.
Ai făcut atâta drum până la fabrică
înainte să te decizi, să te întorci și să mă vezi.
- De ce ai venit, Dill? - De ce crezi?
Tocmai s-a auzit că ai plecat la Banca Mercantile în această dimineață.
- Cu ce te-ai ales? - Carter. Idiotul.
Cum ai făcut?
Acum, Constance, știi bine cum am făcut.
Pe aici toată lumea știe tot.
Păi, am auzit că banca a refuzat să-ți extindă împrumutul.
Așa că acum nu-ți poți permite să-ți cumperi nici combustibilul.
Sufăr un pic că ai venit atâta drum până la Joe
înainte să te decizi în ultimă instanță.
Baker Dill, nu ești mai mult decât o curvă.
O curvă care nu își poate permite niște cârlige.
Ce mai face fiul tău?
Încă pompează țiței în Miami. De ce?
Era bun pe lângă barcă.
Dacă vreodată dorește să renunțe acolo, I- aș lua eu.
Ce-i în neregulă cu Duke?
Nu știu. A luat-o un pic razna.
Tu sau el?
Știi, Duke are un nepot la colegiu.
Trebuie să muncească să aibă cu ce plăti.
Cum de îndrăznește bătrânul Joe să-mi hrănească pisica.
Îmi place ca pisicile să depindă de mine.
Pisicuța mea.
Hei, Dill.
Unul pentru bătrânul Wes.
Uite, Wes.
Am auzit că I-ai avut, Dill.
Bătrânul Wes se întreabă dacă nu e același mare și bătrân ton care i-a frânt inima.
L- ai mai "agățat" de cinci ori de la Anul Nou, nu?
De patru ori.
De ce nu-i dai un nume?
Eu și băieții spuneam că ar trebui să-i dai un nume.
Păi, i-am dat deja un nume.
L- am numit Justice ~ Justiție.
Mâine dimineață, la 5:30.
Ai bani pentru combustibil?
Păi dacă nu, unde să mergem?
Cât mai avem?
Dill? Câți clienți plătitori avem mâine?
Nici unul, Duke. Doar noi doi.
- Nu-ți poți permite să risipești combustibilul. - A fost el astăzi.
El a fost.
Dragă Dumnezeule, nu-i poți reuni pe cei doi, omul și peștele, la un loc?
Refluxul de mâine la ora 12:25. Mareeea e la ora 21:00.
Echitabil pentru o zi frumoasă în Plymouth.
Hei pisicuță. Mama te vrea acasă.
Îmi pare rău, puștiule.
Aș fi jurat că ești obosit. L-am simțit la mână.
Eu și tata îmreuna, atunci
O să te ucid!
Bună dimineața.
Aici este Radio Plymouth,
emitem pentru insula Plymouth și oceanul înconjurător.
E încă o dimineață frumoasă aici, în Plymouth,
cea mai frumoasă insulă din lumea asta murdară.
Temperatura e la jumătatea lui 27*C, umiditatea e perfectă
și aerul miroase a trestie de zahăr dulce.
O zi perfectă ca să navighezi pe ocean
și să prinzi peștele ăla nenorocit.
Cam așa era "Mama i-a spus tatei".
Ce i-a spus mama, tatei?
Bun, Kali, adu-mi nenorocitul de pește, da?
Duke.
Adună "jucăriile".
Am terminat pentru azi.
Îi voi duce momeala lui Lionel și poate iau ceva pe ea.
Nu, Duke. Nu facem afaceri cu momeală.
Știi ce? Poate e vorba de noroc.
Poate că tu îmi porți ghinion, Duke.
De când a murit soția ta, nu am prins decât "rahaturi".
Așa e. Găsește-ți o barcă comercială.
Bine, puștiule. Suntem doar noi doi, acum.
Dă-mi o tărie.
Știi, Dill, e o indiancă sus în cabina lui Mace
care spune că poate "îndrepta" norocul.
I-a luat un copil acelui cuplu argentinian.
- Ei bine, eu nu am nevoie de un copil, Jack. - Ai nevoie de ceva, omule.
Da, am nevoie de ceva de băut. Deși am stabilit asta.
Procentele nu sunt știință. Nu poți spune viitorul din trecut.
Ai nevoie de instinct. Și am auzit că I-ai pierdut.
Duke era aici acum o jumătate de oră.
Spunea că este disponibil pentru schimbul de dimineață.
Doctorul Bob a fost aici să bea. A spus că a auzit despre cuțit.
Spunea că ar trebui să mergi la el, și să vorbiți despre starea ta de spirit.
Asta era înainte sau după al treilea pahar de tequila?
Tu și glumele tale, dar unii dintre băieți sunt îngrijorați.
Sunt bani în pescuitul pe timp de noapte la peștele spadă.
Fără turiști afurisiți la bord.
Lionel plătește și pentru grunt și calcan.
- Am pescuit ton. - Ai pescuit un, ton, omule.
Și asta e un ton doar ăla e în capul tău.
Plătesc eu.
Mă bucur să te văd, John.
Vreau și eu o apă cu bulbuci. Gheață și lămâie?
De ce nu?
Deci, ce mai spui?
- Spun că nu mi se mai spune John. - Soarta e amuzantă, nu?
Bine, Karen, eu nu cred în coincidență.
Nici eu.
Bine ați venit la Plymouth, doamnă.
Aveți un loc aici? Poate mergem la cină?
E numai un loc, și este Rope acum te afli în el.
Aș vrea să vorbesc cu tine undeva separat.
Aș vrea să știu ce dracu faci aici pe marginea la nicăieri.
Am venit să-ți spun că ai avut dreptate și eu nu.
La dracu'.
Am auzit că ai o barcă.
- E a ta barca? - E a mea și a băncii.
Facem tururi.
E ceva privat cum se întâmplă.
Cum de m-ai găsit și ce dorești?
Acolo în lumea reală există Facebook.
- Ai auzit de el? - Nu.
Când am decis să te urmăresc,
am căutat niște băieți de la școală.
Îți amintești de Dotey? Cea neobosită?
Ei bine, ea a făcut o reuniune cu clasa acum câțiva ani.
Singurii doi care nu am apărut am fost tu și eu.
Nimeni nu știa unde erai.
Toată lumea știa despre Irak și despre medalii.
Deci, Greg mititelul a plecat la pescuit pe barca asta
pe o insulă în mijloc de nicăieri unde a prins un pește
și a făcut fotografia cu el.
Și a zis că era un tip în echipament
care arăta la fel ca John Mason.
Numai că el a spus că tipul își spune...
Baker Dill.
- A fost un pește mare? - Poftim?
Dacă a făcut fotografia, trebuie să fi fost un pește mare.
Așa că am urmărit fotografia.
Nu știam dacă ești tu cel care stă acolo sau nu,
dar cu numele de Baker Dill.
Dillon Baker era singurul profesor pe care I-ai respectat la Morgan.
El preda matematică, nu?
Încă nu mi-ai spus ce vrei.
M-am gândit că dacă folosești un nume fictiv, ești pe fugă.
Aștept doar ca, câteva lucruri acasă să-și piardă semnificația.
Credeam că fugi de lege, și ar fi în regulă.
De fapt, ar fi bine.
Pentru că, cum spuneai
ai avut dreptate și eu nu.
Despre Frank.
S-a mai îmbogățit și e tot mai mare
și bea mult și e tot mai nervos.
Palmele i s-au transformat în pumni.
Deci, divorțează. Doar că tu nu poți.
Nu, nu pot.
Are mai multe relații ca înainte. Cu cubanezii, nu cei din Miami.
Dacă aș încerca să plec,
mi-ar "găsi" o gaură într-o zidărie din spațiile pe care le construiește.
Acesta este adevărul.
Nu am venit aici crezând că m-ai putea ierta.
E violent cu tine, nu?
În diverse moduri.
E rafinat în ultima vreme.
Și cum e fiul meu cu asta, Karen?
Cum percepe fiul meu acest rafinament?
Se ascunde.
Jur pe Dumnezeu. E vina mea. E vina mea.
Se sperie când ne certăm.
- Întoarce-te naibii aici, târfă. - Bine, îmi pare rău. Tati...
Se joacă pe computer.
Are computerul lui, se joacă cu orele.
Școala spune că are o abilitate unică,
dar pare să fie delăsător.
Îmi iau bastonul ăla nenorocit. Nu mă fă să vin acolo.
John.
Motivul pentru care mă aflu aici este, ca să-I salvez pe Patrick.
Acum sunt în iad, John.
Asta poate fi doar afacere.
Tu ai nevoie de bani. Eu și Patrick avem nevoie de o scăpare.
Soțul meu ni se alătura aici poimâine.
I am spus că o să închiriez o barcă pentru pescuit ton.
Vreau să-I scoatem în larg pe barca ta,
să-I lăsăm să se îmbete
apoi să-I aruncăm în ocean la rechini.
În schimb îți voi da 10 milioane de dolari cash.
Ascultă, înainte ca luna să apună trebuie să prind un pește.
- Vreau să cobori naibii de pe barca mea. - 10 milioane de dolari, John.
Coboară dracului de pe barca mea.
Sunt la hotelul American.
Domnul Dill! Domnul Baker Dill! Pot vorbi cu dumneata un moment?
Domnule Dill! Am nevoie doar de câteva minute din timpul dvs.
Doamnă. ÎI știți pe căpitanul acelei bărci?
Bună Constance.
- Ce faci aici? - Îmi căutam nenorocita de pisică.
Buzunarul din față.
Am voie înăuntru?
Doar dacă îți ștergi picioarele. Mulțumesc doamnă.
- Am auzit că ai avut noroc astă noapte. - Sigur că da.
Trei pești sabie de peste 20 de kilograme. 800 de dolari.
Plus obrăjiori pentru micul dejun. Vrei?
Unii spun că arată ca un model.
Cine?
Consuela zicea că doamna i-a spus că îi vine soțul aici să prindă ton.
Nu mai e nimeni aici care să-și facă treaba pentru care este plătit?
- De asta a venit să te vadă? - Da.
- ÎI vei scoate în larg? - Nu.
- Unde te duci? - Să fac un duș.
Ești egoistă, nenorocito. Mereu trebuie să te bagi.
Tată. Vreau să faci ceva.
Să nu îndrăznești. Nu mi-ai arătat pic de recunoștință.
Patrick?
Tu ești?
Frank. Dumnezeule.
Am venit cu o zi devreme, iubito.
Dar azi nu erau zboruri.
Am închiriat un Learjet.
Trebuia să vin să te iau.
Hai să "pornim" nenorocitul de spectacol, da?
Am plătit un avion pentru asta, așa că hai să... aruncăm halatul.
Hei, uau, uau, uau, uau. Întoarce-te.
Frumos și încet.
Oh da.
Bine.
Ce este asta?
O mică zgârietură.
O mică zgârietură, da?
Te-ai jucat cu o pisică, poate?
Nu știu.
Nu știi.
Bine.
Omul momentului. Îți ard urechile?
Am venit să ne înțelegem, Lois.
Ei bine, dacă vrei opinia mea, nu cred că era atât de specială.
Făcând parada acolo pe chei cu o pălărie mare cu boruri
de parcă ar fi 90 de grade.
Îți datorez 20 de linguri, cârlige și o mie de metri de nylon.
Face cam 25 de dolari.
Și soțul ei. Omule.
Soțul ei a sosit cu un avion decorat ca un tort.
Consuela spune că a venit mai devreme să o surprindă.
I- a dat lui Carlos 150 de dolari pentru că i-a găsit șampanie la ora 10:00 a. m..
O duzină normală de șapte și câteva pene, de asemenea, se poate?
Mergi iar, după pește spadă?
Cred că trebuie să plătești facturile acum că Duke a plecat.
Sărmanul bătrân Duke. Și-a găsit de lucru la atelier.
Sărmanul bătrân Duke..
N- ar fi trebuit să dai vina pe soția lui pentru ghinionul tău.
N- am făcut-o. Dau vina pe cârligele alea. Doi cedri.
- Pentru ton? - Ce altceva?
Pește spadă noaptea, ton ziua. Când o să dormi?
Când îmi voi achita barca la bancă.
Noua dolari.
Atunci o să plec undeva unde nimeni să nu-ți cunoască afacerea.
Ce nume vei folosi, acolo?
Consuela spune că namila a bătut-o cu palmele și cu cureaua.
O oră și jumătate. Ea n-a scos un sunet.
Miami este un loc ciudat, nu?
Da.
Era și un tip slăbănog din Fontaine, care te caută.
Ți-a lăsat cartea de vizită.
Căpitane. Soția mea spune că ești un pic dificil.
Așa cum i-am explicat soției tale aseară,
nu am încă un coechipier acum.
Și prin lege nu mi se permite să iau turiști de unul singur.
Legea, nu? Amuzant că trebuie să spui asta. Pentru că nu văd nicio lege aici
care ar costa mai mult de zece dolari după ce am plecat din Miami.
- Nu-mi permit să-mi pierd licența. - Scoateți "sula" din gură.
Patru ani la rând am câștigat turneul Bermuda Yelow.
25, 32, 33 și 25,5 kilograme.
Eficiența ta nu va modifica cu ceva reglementările.
Eficiența mea. Isuse, vorbește ca un profesor de liceu.
Soția mea, frumoasa mea soție, ea a aranjat această călătorie.
A stat pe nenorocitul de internet noapte după noapte,
tastând să găsească barca perfectă pentru ca această excursie să fie perfectă,
pentru că vrea să fie perfectă, perfectă pentru mine.
Acum, eu, aș spune că un ticălos duce o găleată la fel ca oricare altul,
și aș zbura spre o altă insulă.
Dar nu am timp. Am doar două zile.
Deci, hai să fim aici la șapte,
doar eu, tu și tonul ăla nenorocit.
Deja ți-am spus că nu merită riscul.
- Nu o voi face. - Te rog, gândește-te, domnule Dill.
E în regulă, dragă.
Fiecare om are prețul lui.
Mâine la ora 7 am să fiu aici. Deci, și dta ar trebui să fii.
Domnule Dill!
La naiba. La naiba. Domnule Dill!
Ceva nu e în regulă.
Se pare că există 20 de secunde discrepanță în programul alocat mie.
Două nopți la rând. Luna îți schimbă norocul?
Aș spune 50 de kilograme.
Și vine cu bani?
Să zicem 800 de dolari?
leri când ai venit cu peștele spadă,
m-am gândit că în sfârșit Baker Dill a avut noroc.
Dar aud de la Lois că ai cumpărat cedri noi.
Deci, chiar dacă faci bani peste noapte,
tot mai ieși după peștele ăla din capul tău.
Tu știi de fapt că este doar în capul tău, nu?
Ei bine, da. De asta trebuie să mi-I scot de acolo.
leri a fost un tip slăbănog din Fontaine.
A venit imediat după ce ai plecat.
Hei, hei, hei. De ce faci atâta drum, pisicuța?
Te duc acasă, să-mi iau recompensa.
Azi, te grăbești?
Trebuie să fiu în ocean înainte de zece.
Spune-mi adevărul, Dill. Ai cunoscut-o înainte, nu?
- Am auzit că trebuie să fie "salvată". - Da?
El se îmbată, o bate.
Tu nu mă tratezi rău.
Noi ne bazăm unul pe altul, un pic.
Îți dau bani când peștele nu mușcă
și tu îmi găsești pisica atunci când mușcă peștele.
Prinde pisica pentru Constance.
Bine, Dill, soarta ți-a dat alegerea.
Poți avea doamna sau poți prinde tonul ăla din capul tău.
Ce ai alege?
Încă o zi frumoasă pe insula Plymouth.
Ton, albastru, alb, peste sabie, gata să fie prinși. Cerul e albastru clar.
Un mic detaliu, dacă ai o barcă, și sigur ai o barcă,
poate, doar poate, acel lucru rar, se apropie furtuna.
Dill, tipul ăla bogat este la bordul navei tale
deja legat în scaunul trăgătorului,
bea șampanie dintr-o găleată cu gheață de momeală.
Da bine, desfă-i cureaua.
Și se spune că a retras zece mii în numerar de la Mercantile.
Cred că vrei un dram de acțiune, nu?
Ascultă-mă. Consuela I-a auzit spunându-i soției sale
că îți va oferi toate cele zece mii,
și o va face să-și dovedească punctul de vedere,
ca un tip nenorocit oricare nu-I poate refuza.
- Da? Și ce dacă? - Deci am nevoie de bani.
Ai nevoie de bani. ÎI scoatem în larg, îI lăsăm să pescuiască.
Eu iau două, tu vei lua opt. Serenity are nevoie de o revizie.
Nepoata mea are nevoie de bani pentru semestrul următor.
De ce să te iau, Duke? Porți ghinion.
Nu, nu. Constance mi-a spus adevăratul motiv pentru care m-ai concediat.
Mila este un păcat mai rău decât un pumn în față.
Nu te implor, Baker Dill, doar îți spun.
Când viața îți oferă o oportunitate ca asta, nu-i dai cu piciorul.
Bine.
Dar stai aproape de mine astăzi, Duke. Ai auzit?
Vreau să mă eliberezi de ispită.
- Ispită? Ce ispită? - Nu trebuie să știi.
- Mă duc spre barcă. - Vin și eu.
John. Soțul meu îți oferă 10 mii de dolari.
Suntem în Plymouth. Deja știu.
ÎI vei lua?
Da. O să-I scot în larg. Asta e.
Primul meu coechipier, Duke va fi la bord cu mine.
Vom pescui până la apusul soarelui și apoi vom reveni.
Noi toți 3.
Atunci noi ne vom întoarce și Patrick va auzi cheia răsucindu-se în ușă.
Și apoi iar și iar. Noi trei.
Știu că te gândești la el tot timpul. Știu că o faci, Dill.
Vorbește cu el... despre prinderea unui anumit pește.
Te aude prin ecranul computerului.
Căpitane?
Domnul a adus un alcool tare la bord.
Asta e împotriva regulilor, nu?
E în regulă, Duke. Regulile s-au schimbat.
E adevărat.
Te aude de fiecare dată când vorbești cu el.
Sunteți conectați.
John?
- la uite, Dill. - Da, am văzut-o mai devreme.
Se învârtea prin port.
O fregată? Fregată nu zboară deasupra pământului.
Știu. E un lucru blestemat.
Ca un ticălos care vine după colectă.
Fregatele nu zboară deasupra pământului, Dill. Probabil că te-ai înșelat.
Sunt niște chestii ciudate care se întâmplă chiar acum.
Cum de locuiți într-un oraș cu un singur bar?
Rope nu e așa de rău.
Îi spuneam Hope & Anchor ~ Speranța & Ancora.
Atunci bătrânul Jack a decis că nu era prea multă speranță în Plymouth,
așa că a schimbat "Speranța" în "Frânghie"~ Rope.
Sunt multe funii în Plymouth. Suficiente ca să te spânzuri.
Nu-i așa, Dill?
Corect?
Poate ar trebui să aruncăm niște momeală, nu?
Haide, să străbatem apele.
Voi ce faceți pentru fete în acest oraș?
- Tu, ce faci? - Nu prea multe.
Nu prea multe, nu? Dar tu, Dull?
Este o insulă mică.
Tipul de la hotel spune că în partea săracă a orașului,
în portul comercial,
ai fetițe care o iau în funduleț pentru zece dolari tura.
Corect?
Știi ceva despre asta?
Nu aș ști nimic despre asta, domnule.
Da.
Ei bine, o să mă duc diseară acolo
și să profit de un fund de zece dolari.
Nu ai copii, nu, Dle Zariakas?
Nu.
Soția mea are acest fiu dintr-o relație anterioară.
Al naibii ciudat.
Deschide ușa. Patrick, deschide ușa.
Haide, doar să vorbim.
Știi că încerc. Chiar o fac.
Haide îți spun puștiule, hai să ieșim.
Să jucăm fotbal. Să jucăm fotbal ca bărbații.
Dar el doar stă acolo cu ochii pe ecranul computerului
de parcă ar privi pe o fereastră ziua întreagă, la dracu'
cu perdelele trase.
leși de aici. Vorbește cu mine ca un bărbat.
Are un profesor de matematică care crede că este un geniu.
Geniul ăla nenorocit care nici măcar nu poate pune un clopoțel la o bicicletă.
La naiba! Deschide ușa aia, așchimodie.
Într-o zi o să-I apuc, să îI arunc de pe scaun, să văd ce face.
Știi, mă gândesc la orice, porno, ninja, furt de mașini.
Știi ce face acest mic retardat?
Prinde pești.
Are toată lumea.
Și este tipul ăsta pe o barcă și prinde pește.
Am zis: "Cum dracu poți să faci același lucru toată ziua?"
Și știi ce mi-a răspuns?
- Dacă nu prind pește toată ziua... - Dacă nu ai prins pește toată ziua...
Dacă nu aș prinde pește toată ziua, aș găsi o cale să te omor.
Jur pe Dumnezeu că asta mi-a spus.
Al naibii ciudat. O să găsesc o gaură, dracului, pentru el într-o zi.
De ce ar vrea fiul tău să te omoare, domnule Zariakas?
Cum dracu'să știu?
Cum dracu' de îți pasă, Dull?
Poate îmi poți da numele străzii respective
unde sunt fundulețele alea rozii.
Tipul de la hotel a spus că în oraș există un singur polițist
și a plecat în week-end, așa că pot să fac ce dracu vreau.
Da, acum în Plymouth nu exista nici un legiuitor.
Hei, dă-mi dracului bățul ăla. Haide.
- Bine, haide, dă-I aici. - Nu, e doar un rechin.
Puțin îmi pasă. Dă-mi bățul.
O să-I eliberez, să plece.
E un rechin. Ai spus că vrei ton.
Dă-mi nenorocitul la de băț. Haide, blochează-mă.
Duke, ia găleata.
- La ce ne uităm? - La un barosan alb de 200 de kilograme.
Destul cât să sune clopoțelul. Asta vrei, nu?
Pot să fac asta. Haide, conectează-mă, scumpule.
Trebuie să atașăm bobina.
La dracu'!
Hei, ajută-mă, omule. lisuse Hristoase.
Bună iubito!
Vezi ce a prins tăticu'? Un rechin mare al naibii.
Acum, dragă, jur că mâine o să-ți aduc un ton mare și gras.
Sau ceva dracului ce se va nimeri.
Haide, un sărut pentru tati?
Vei ieși din nou mâine?
Da, iubito, trebuie. Trebuie să le arăt băieților.
Toți sunt pregătiți pentru rechini.
Mâine o să le arăt cum să prindă tonul.
Hei, mâine voi avea un curs pentru tine Căpitane Dull.
- Tu ești șeful. - La naiba, eu sunt șeful.
O să mă spăI pe mâini, bine? Plătește omul.
Uite ce ochi scoși are.
Deci pe mâine.
Dă-mi încă zece, și facem același lucru, mâine.
- John... - Pescuim, și ne întoarcem.
Ai petrecut o zi cu el. Eu zece ani.
Karen, ai banii. Du-te în Europa. Mergi oriunde.
Ține animalul ăla nenorocit, departe de fiul meu.
Și el să ne vâneze? El? Haide.
lubito, e sânge peste tot!
John...
Cele zece milioane sunt bani murdari. Sunt în numerar. Sunt ai tăi.
Bine, John, vrei adevărul?
Fiul tău vrea să faci asta. Este ideea lui.
Tu ești tatăI lui. El vrea să faci asta.
El vrea dreptate.
lubito hai să urcăm în hotel și să bem un cocktail.
Culcați-vă devreme băieți. Mâine avem școală.
Ton. T-O-N.
Vorbește cu mine despre ispită.
Te cunosc, Dill.
Cum te-ai uitat la el. Cum te-ai uitat la ea.
Ai cunoscut-o înainte.
Da. Mai mult de atât.
Ce s-a întâmplat?
Am plecat la război.
Războiul mi-a tras-o.
M-am întors și ea era cu el.
Doar ca eu nu m-am mai întors.
Și copilul ăla despre care vorbea?
Știi, Duke, îți amintești când te-am angajat,
am făcut reguli în privința discuțiilor despre trecut.
Nu vorbesc despre trecut. Vorbesc de astăzi, pe punte.
Am petrecut mult timp pe ambarcațiuni cu tine, încât te aud gândindu-te.
Deci, pustiul de care vorbea este al tău?
Și cât ți-a oferit să-i ucizi soțul?
Cine e nebun acum, hm?
Măcar de ar merita ticălosul ăla.
Chiar dacă locotenentul Gonzalez nu va ridica un deget.
Este corect și greșit, rai și iad.
Știi, Duke, ai făcut două miare astăzi.
Cred că e mai bine să găsești un loc sigur unde să stai.
- Și mâine? - Ce-i cu mâine?
Asta va exploda până dimineață. Tu știi asta.
Spune-mi despre mâine.
Sunt angajat să vin singur sau ieși cu el singur?
- Voi dormi pe ei. - Mă îndoiesc că vei dormi.
Există un Dumnezeu, Dill.
Și tu ești un om bun.
Prinde peștele de cap. Asta este regulă.
Nu ucide omul.
M-ai auzit? Stai dracului jos.
Tată!
Biata mea dragă pisicuța.
Ce faci aici?
Cauta portul comercial.
John?
În toți acești ani nu am încetat să mă gândesc la tine.
Uite.
Mi I-ai pus pe deget când aveam 16. Ți-amintești?
În parcarea de la Fix. L-am păstrat. Este același. Alamă.
L-ai luat de la arzătorul sobei bărcii tatălui tău.
Nu. E doar un inel vechi pe care I-ai găsit.
Nu.
Ai spus: "Cu acest inel stupid, te iau în căsătorie, iubito. "
Îmi amintesc cuvânt cu cuvânt. Și apoi ai râs.
L-am păstrat.
ÎI port când sunt singură.
Îți amintești acea noapte? Ne-am dus la pod.
Ai pescuit.
Ancii și vase.
Apoi... ai spus că sunt destul de mare, în final.
Era prima dată pentru mine.
Prima dată.
Dacă ne-am putea întoarce la acel pod din acea noapte,
ai veni?
Ce vrei să spui? Fără război. Fără chestii nedorite.
Fără resturi de corpuri căzute pe nisip.
- Brațele mele, mâinile mele nenorocite. - John.
Te-am iubit chiar și după ce ai plecat.
Ascultă. Înainte să o luăm razna, uite care-i înțelegerea.
ÎI voi scoate mâine.
Va bea. Va cădea peste bord.
Rechinii îI vor mânca și eu voi primi zece milioane cash.
Apoi, vom merge undeva,
îmi vei aduce fiul și apoi vom vedea ce se întâmplă.
Dar nu mă zăpăci cu dragostea.
Fac asta pentru el, Patrick, fiul meu.
Tu și cu mine nu suntem parte a înțelegerii.
Bine. Bine.
Oamenii nu se schimbă.
Rămân doar fata de la pod.
Amândoi suntem distruși, nu? Ambii deteriorați.
Ambii deteriorați în locuri diferite.
Asta e.
ÎI înving. Eu câștig.
Asigură-te că-I aduci acolo mâine la prânz.
ÎI voi scoate în larg. Când apa va fi mai adâncă, o voi face.
Apoi curentul va lua resturile rămase de la rechini.
Mama ta spune că nu mă auzi când îți vorbesc.
Cum așa, hm? Nu are logică.
Pentru că nu știi niciodată cu ea.
Oportunitatea e în jurul ei. Curge ca ploaia.
Vom face asta, doar tu și cu mine, mâine. Da.
Apoi, poate vei trage perdelele și vei ieși afară.
Domnule Dill. Este destul de neplăcut aici.
Putem să intrăm?
Numele meu este Reid Miller. Din Fontaine.
Furnizor de bărci și echipamente de pescuit.
Sunt un reprezentant tehnic și șef de vânzări regionale
în latitudini care includ și Plymouth.
- Pot veni să vorbim? - Este ora 2:30 dimineața.
Sunteți pe mare în majoritatea timpului. Nu vă prind.
Cu o marjă de timp mai mare de fiecare dată.
Dar furtuna vă va ține la țărm, așa că am crezut că voi avea oportunitatea.
Ceea ce am în mâinile mele vă poate schimba viața
și e singurul lucru pe care vi I-ați dorit dintotdeauna.
Sună grozav, Reid, dar mâine va fi o zi mare.
Da, domnule Dill. știu totul despre ziua dvs cea mare.
Și cred că ar trebui să auziți ce am de spus.
la loc.
Pot să-ți aduc ceva?
- Mâini mai mari. - Ce spui?
Mâini mai mari.
De fiecare dată când sunt în preajma pescarilor, aș vrea să am mâini mai mari.
Măi omule, ce dracu vrei?
Domnule Dill, în interiorul valizei...
Nu-mi spune că o să încerci să-mi vinzi unelte de pescuit.
- Da. Asta spun. - La 2:30 dimineața?
După cum vă spun, sunteți adesea pe mare.
Furtuna electrică este singura mea oportunitate.
Acum ascultă. Sunt un om care poate aprecia persistența.
- Cu mine ca peste. - Cu mine ești dumneata.
Bine. Uite ce vei face, micuțule.
O să-ți dau un "șuvoi", care te va ține departe de frig.
Apoi ieși de aici și du-te înapoi de unde ai venit.
Dimineață o iau din loc devreme.
De fapt, mâine nu navigați până la prânz.
Adică, refluxul este la amiază, și, de regulă, navigați la reflux.
Știi multe despre mine, nu-i așa?
Da. Aproape totul.
Bea până la fund.
Ce ai în servietă?
Acesta, domnule Dill...
este noul detector sonic de pește Fontaine.
- Un căutător de pește? - Folosește semnale sonare subacvatice.
Știu ce este un detector de pește.
- Dar, domnule Dill... - Arată-mi din nou cartea aia.
Este o glumă? Tipii de la Rope te-au trimis să faci asta?
Nu e glumă. Suntem pregătiți să vă oferim acest model,
Fontaine White Wave,
gratuit pentru o săptămână. O promoție.
Poate că I-ați putea încerca mâine.
Ce e atât de special pentru mâine?
Domnule Dill, tot ce pot spune este că sunt un reprezentant al lui Fontaine
și ei chiar doresc cu adevărat să prindeți peștele.
Și vreau să luați această piesă de echipament în promoție.
Luați sonarul și încercați-I,
și va funcționa, vă promit.
Eu sunt regulile.
Tu ești ce?
Acestea sunt regulile.
Ai spus că știi ceva despre mâine.
Ce știi?
Domnule Dill, vă rugăm decideți-vă să prindeți peștele.
Să nu-I omorâți pe acel om.
Să nu, ce?
Nu trebuia să beau. Nu mai spun nimic. Trebuie să plec.
Tu, cine naiba ești?
O să-mi spui ce știi despre mâine,
și dacă nu, nu vei prinde ziua.
Dle Dill, dacă trebuie să mă omori, apoi omoară-mă,
dar eu doar îmi fac rolul meu, în joc.
Ce joc? Ce naibii de joc?
Acest joc.
Nu înțelegeți? Cineva a pus totul la cale.
...al dracului eu. Tu și copilul ăla nenorocit.
Toate astea.
Insula Plymouth este un joc.
Sunt multe jocuri pe insula Plymouth.
Prinde pisica. Numără șprotul.
Ai jurnale și păsări fregate și sonare
și sticle de rom.
Vedeți, cineva a creat o lume pe calculatorul lui
astfel încât să poată juca jocuri.
Dar favoritul lui a fost întotdeauna prinderea tonului.
Farul.
Lumina, întuneric, unu, zero.
Procesul fundamental.
Regula este că trebuie să prinzi un anumit pește.
Această regulă este constrângerea dvs,
și constrângerea este o regulă într-un joc.
Dar acum se pare ca peștele nu mai este ținta.
Noul joc este să omori un om.
Nu știu cine dracu' ești,
dar este timpul să pleci.
Cine dracu sunt eu, sunt regulile.
și conform regulilor,
pe insula Plymouth, nimeni nu moare.
Nu trebuie să fie acel tip de joc.
Deci, ca reprezentant al programului existent,
întrebarea este, marea întrebare este,
de ce creatorul a schimbat regulile?
Doar dacă tu trăiești sub o stâncă,
cred cu greu că trebuie să motivăm
învățarea mașinii și rețelele neuronale în prezent...
Avem aceste sisteme complexe de retransmitere a informațiilor
și de aici, conștiința apare în mod firesc.
Bună dimineața.
Aici este Radio Plymouth,
emis pe insula Plymouth și oceanul înconjurător.
Ei bine, furtuna a "suflat".
De unde naiba a venit, nu?
Oricum, v-aș spune ora, nu vă pasă cât este.
Aici este Plymouth...
Bine, Patrick.
O să omor un om astăzi.
Asta vrei, nu?
Am atât de multe găuri în memorie.
Nu știu de unde vin. Războiul, romul.
Adică, nici nu-mi amintesc cum naiba am ajuns aici.
Dar îmi amintesc de tine.
Aveai trei ani.
Am plecat la pescuit.
Nu am prins nimic.
Și îmi amintesc că m-am enervat.
Poate de asta m-ai adus în starea asta, nu?
Furios ca dracu să prind acel pește, al naibii.
Da, dar în ultima vreme mă gândesc unde...
unde mă văd...
zăcând mort în nisip.
Domnule Dill?
Vă amintiți de mine?
Samson.
Copilul lui Constance.
Mama mi-a spus că ai o slujbă pentru mine.
Mi-am părăsit serviciul de pompare a țițeiulu în Miami. lată-mă aici.
Sunteți bine, domnule Dill?
Ați spus mereu că sunt de folos la bărci.
Nu. Am spus că ești un norocos. Copilul norocos.
Întotdeauna am crezut că dacă te am la bord, I-aș putea prinde.
Fiara? Peștele cel Mare?
Da, întotdeauna am cerut jocului să mi te aducă,
și acum uită-te la asta, de nicăieri... ai apărut.
Nu arăți prea bine, domnule Dill.
Am avut o noapte ciudată.
La vechiul bar Rope, nu? Ai "scufundat" câteva, nu?
Am cumpărat niște momeli le-am luat din Boca Raton.
Nu am nevoie de om astăzi, Samson. El a schimbat regulile.
Vrea să fac asta, o voi face.
Asta e.
Dar, domnule Dill, vă rog.
O zi perfectă de ieșire pe ocean,
refluxul azi la 12:25, mareea la ora 21:00,
numai bună pentru o zi frumoasă în Plymouth.
Deci, ieșiți afară și prindeți acel pește dat naibii.
Da, haide, nenorocitule. Haide. Haide.
Bine, am ajuns.
Baker Dill. Intră. Am ceva pentru tine.
- Da? Ce ai? - E o surpriză.
Ultimul răcnet.
Specimenele de ton se strecoară ca niște cățele.
Cel mai recent lucru de la Grand Banks. Niciodată nu dă greș.
M-am săturat să-ți văd fața ta nenorocită, dezamăgită tot timpul.
Așa că am vorbit cu reprezentantul din Fontaine.
Tipul slăbănog?
E în regulă, Dill. Știu că sunt vremurile grele.
Poți avea lucrurile astea gratis.
E un tip ciudat, nu?
Mi le-a dat gratuit. O promoție gratuită.
Da, el... știa multe despre mine.
- Cine? - Cum explici asta?
Să explic ce?
Spune, Lois, știi cum în Plymouth
le place să spună că toată lumea știe totul?
Așadar, nu ar fi amuzant dacă adevărul ar fi ca nimeni să nu știe nimic?
De exemplu, exact unde suntem noi.
Unde suntem în lume, Lois?
Dill, să ai o zi bună, și fă ce e bine, da?
Da, și ce-i asta?
Du-te și prinde peștele ăla, Dill.
Furnizori Fontaine Boat & Fishing.
Bună da. Sun în legătură cu un domn Reid Miller.
Este un reprezentant tehnic al companiei dvs.
A încercat să-mi vândă un sonar aseară.
Tocmai verificam, lucrează pentru voi, nu? E adevărat?
Adevărat? Da domnule. De ce întrebați?
Și Fontaine Boat & Pescuit Tackle Suppliers,
asta e ceea ce faceți, sunteți reali?
Da domnule.
Grozav. Ascultă, aș vrea să-i lăsați un mesaj dlui Miller.
- Cu siguranță. Numele dvs? - El va ști cine sunt.
- Domnule, există reguli aici. - Mesajul meu este "Mulțumesc".
Nu-i pot lăsa un mesaj dlui Miller dacă nu-mi...
Hei, Dill. Vremea a "explodat" exact la timp.
ia gheață și berea gata pentru tine.
Nu am nevoie de gheață și bere astăzi, Jack, doar o sticlă de rom.
Ai clienți azi?
Credeam că ai reguli în privința băuturilor tari la bord.
Ei bine, regulile s-au schimbat.
Știi, Dill, dacă prinzi vechea justiție,
poate ar trebui să ieși singur.
Turiștii vin la picioarele tale.
- De ce ai spune asta, Jack? - Ce spui?
- Măcar știi? - Ce să știu?
De ce spui anumite lucruri. Chiar știi despre ce este vorba?
Nu, doar că înnebunesc, nu?
Probabil trebuie să-I văd pe doctorul Bob.
Oh da. Poți face asta.
De câți ani sunt aici, Jack?
Ce spui?
De cât timp sunt pe insula Plymouth?
Uneori mă simt de parcă suntem din totdeauna, nu?
Da.
Îți aduc sticla de rom.
Am un sentiment că azi e acea zi.
Da, astăzi este ziua cea mare.
Nu. Să nu îndrăznești. Vino înapoi aici.
Îmi pare rău, Frank. Îmi pare rău. Vino înapoi, nenorocito.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Să taci dracului, târfă. Să taci dracului.
Jur pe Dumnezeu, că Voi găsi o gaură pentru tine.
Mama!
Nu, Duke. Plec singur astăzi.
Da. Singur e corect.
Vei fi singur pentru că Dl Zariakas nu va apărea.
Frank?
Am făcut niște aranjamente. El nu va veni.
Ce aranjamente?
Ce s-a întâmplat?
Mi-am spart coastele. Nu mă simt prea bine.
Mi-am folosit cele două mii de dolari să plătesc un tip, argentinian
să-i rupă mâna.
Ce dracu' spui?
Erau șase împotriva mea.
- La dracu. - Tu ce?
N-am făcut-o să-I salvez pe el. Am făcut-o să te salvez pe tine.
Nu. Nu Duke.
Nu, nu ai făcut asta.
Știi, nu cred va fi sport pentru mine
măcar o vreme, iubito.
Eliberează-mă de ispită. Asta ai spus.
Și asta am făcut.
- Ar trebui să te duci la doctorul Bob. - Coboară dracului de pe barca mea.
- Ar trebui să vezi pe cineva. - Coboară din barcă!
La dracu'.
Renunț!
Jack?
Jack!
- Dă-mi o sticlă de rom. - Ți-am dat deja o sticlă.
Nu, am băut deja acea sticlă. Dă-mi o altă sticlă la naiba.
Stai pe scaunul bătrânului Wes.
Așa e, Jack. Chiar aici.
Ce s-a întâmplat? Tu nu bei înainte să ieși, Dill.
Asta pentru că nu plec.
De ce nu?
Vrei ceva de mâncare? Am primit șuncă și ouă.
Bine, Dill, iată cum vedem noi.
Acum trei zile ai scos un cuțit la niște turiști,
ai strigat chestii urâte spre Duke.
Joe de la fabrică spune că te-a văzut alergând gol de dimineață.
Noaptea trecută toată lumea te-a văzut
stând pe punte în ploaie vorbind cu aerul.
Și dacă-ți place sau nu, eu îI sun pe doctorul Bob, bine?
Și tu faci parte din asta, Jack, și nici măcar nu o știi.
Toată insula naibii e parte din asta.
Dar nimeni nu știe asta.
Vrei să-I suni pe Doctorul Bob?
Fă-o.
Bine, acesta este un mesaj pentru Baker Dill
de la toți prietenii tăi de pe insula Plymouth:
Întoarce-te, omule. Ai un pește de prins.
Sunt supărată pe chestia asta.
Oh, nu, dragă. Au primit ce li se cuvenea.
Am vrut ca tata să-mi prindă un pește mare astăzi.
Am petrecut mult timp planificând asta. Toate acele nopți de pe internet.
Știu. Știu.
Sunt atât de tristă că visul meu nu se va împlini.
Știu, iubito, dar sunt... rănit destul de rău, iubito.
Bine.
Vreau să te prefaci
că gâtul meu este vechiul băț de pescuit.
lubito, mâna mea e ruptă. Vezi?
Ah, iubitule... Vezi dacă o poți ține. Doar să vezi.
Nu pot. Mâna mea stă ruptă, iubito.
- Încearcă, tati. Doar încearcă. - Nu pot.
Da, tati, simt asta. Este atât de puternică.
Nu te pot opri. Nimeni nu te poate opri.
Știi, dacă vrei să mergi, voi veni cu tine.
Te-aș ajuta.
- Ai face-o? - Da.
De unde naiba știai că sunt aici?
Haide. În Plymouth toată lumea știe totul.
Da. În afară de, ce dracului se întâmplă?
Dacă te ajută, eu nu prea știu.
Știu doar că ceva ar trebui să se întâmple.
Da. Dacă te ajută, te-am sunat la birou.
Au spus că ești real.
Drăguț din partea lor.
I-ai întrebat ce înseamnă "real"?
Nu, nu aveam destule monede ca să aprofundez conversația.
- La dracu'. - Ce e amuzant?
Ce nu e amuzant, hm?
Că teoria ta despre existența mea.
E foarte interesant. Provocări intelectuale.
Dar, adică, trebuie să favorizez noțiunea
că tocmai am stat prea mult timp pe această insulă,
am băut rom cu nemiluita, și am slăbit.
Nu. Nu ești nebun.
- Nu? - Nu.
Păi, dacă cineva m-a inventat, de unde știu eu, cine sunt?
Nu știi.
Suntem acel ceva, din care sunt făcute visele.
Deci, pe scurt, nimeni nu știe nimic.
Nimeni, cu excepția celor care ne-au creat.
Și cine e ăla?
Știi, nu-i așa?
Ce să știu?
Cine este creatorul.
Dacă acesta este un joc...
presupun că știu.
Totul este o presupunere.
Orice val care se sparge este o presupunere.
Haide, cine este?
Este un băiat...
care stă într-o cameră întunecată.
În altă parte a casei îI aude pe un tip cum îi bate mama.
Așa că el stă în fața ecranului computerului
dorind să poată să-și aducă tatăI înapoi ca să-I poată ucide pe ticălos.
lată deci.
Asta e.
Deci ăsta e noul joc.
Noua ta constrângere.
Da.
Real, ne real, mi se rupe.
Vrea ca eu să o fac, are nevoie de mine ca să o fac, iar eu o s-o fac.
Se numește "justiție", sau cam așa ceva. O s-o fac.
Ei bine, dacă asta este noua regulă, ar trebui să te ajut.
În mă-sa cu sonarul, nu?
Consuela i-a zis lui Lois care mi-a spus,
că în ciuda tuturor obstacolelor care i-au apărut în cale,
Karen I-a convins Zariakas să fie pe barcă la prânz.
Dacă jocul este să-I omorâm, nu ai prea mult timp.
Începem. Haide iubito. Așa.
Eu sunt regulile. Eu sunt regulile, nu?
Am să-ți arăt cum se face, fiule.
Ca în Irak. Era un joc, nu? Jocul, "Lichidează-i".
Eram bun la acel joc, nu?
Așa e. Am fost pus spre utilizare.
Ei au numit-o justiție, nu? Începem.
I-am dat medicamente și i-am bandajat mâna.
A băut rom. A vomitat.
Deci, să-I luăm la bord înainte să se răzgândească.
Asta-i soarta, John. E rănit, nu poate riposta.
Stai liniștită, Karen. Mă ocup eu. Are vreo armă?
Nu. Adică are dar i-am ascuns-o. E soarta, John.
Cum facem, șefule?
- Ce e aia? - Hei.
Așadar vrei ceva rece de băut?
Refluxul se va întoarce în curând.
Ar trebui să ajungem la bord dacă vrem să pornim.
E rănit rău.
Urcă-I la bord. Vrea să pescuiască.
Vrei să pescuiești, nu?
La naiba... al naibii spectacol al naibii căpitan Dull e aici.
Pornim. Să o facem. La 3. Unu, doi, trei.
Ticălosul!
Ai înțeles. Ușor de făcut.
la loc aici în scaunul regelui.
"Toarnă" niște rom în el. Cât poate duce.
Așa, tati.
Ai reușit, tati. Ai reușit. Asta e bine.
Ai reușit.
Creator al acetei Grădini a Edenului,
Te rog să înțelegi că este un suflet bun
a cărui minte a fost deranjată de ispită.
Întoarce-te aici, târfă. N-am terminat încă cu tine.
Doamnă Zariakas, vă rog să puneți jacheta de luptă pe soțul dvs.
Bine, dă-mi mâna.
- Bine. Poți să te ridici? - Oh da.
Când peștele ăla nenorocit mușcă, fii sigur că pui tija aia în mâna mea bună,
e bine, domnule Dull?
Hei, tu ești șeful.
Oh da. Asigură-te că îmi dă tija, da?
Da. Mie. Da, ce?
- Da tati. - Da.
Ai auzit asta, Dull?
- Îi place să-mi spună tati. - Da, aud.
Dar băiatul tău? Îți spune tată?
Ce e aia?
Cel înfiorător. Patrick.
- Îți spune tată? - John, stai cuminte.
Cum i-ai spus?
Bine, avem sânge în apă.
Vor veni rechinii, omule.
Da, dar noi vrem un nenorocit de ton, da?
La naiba mergem după ton.
La momentul potrivit, o vom face.
Facem ce?
Jur pe Dumnezeu, ia uite ce mi-ai făcut.
- Nu fața. Nu fața mea. - Acum ești fericit?
Mă îndoiesc de răstăImăcirea cuvintelor mele.
Prindem renumitul pește, desigur.
Hei domnule Dill.
Am presupus din discuția de la romul de aseară când ai spus că nu ai nevoie de mine.
Am stat deoparte. Dar sunt aici să vă ajut.
- La dracu'. - Vreau să vă arăt că am noroc.
John, cine naiba e ăsta?
Eu... m-am gândit că poate vă aduc noroc.
John?
De ce dracu' îi spui John?
Domnule Dill, îmi pare rău. Nu știam. Credeam că vei fi bine cu...
- Nu trebuie să mă plătiți. - Nu, e în regulă, Samson. E în regulă.
Ascultă. Vreau să te urci la timonă, și ține-o bine.
Când ești gata, adu-mi un pachet de țigări, bine?
- Da, domnule, Căpitane. - Bine.
D-le Zariakas, stai pe scaun și urmărește velatura.
Doamnă Zariakas, vrei să știi unde este toaleta?
- Da. - Urmați-mă.
Bine, bine, bine. Dă-i bani puștiului să-și țină gura, da?
Nu, nu, nu e o idee bună. Nu-i fac asta puștilului.
Ce propui?
Nu mă pot întoarce la viața mea, John. Nu mă pot întoarce în viața mea, anterioară.
- Nu, nu. - Ușor. Ușor.
S-a prins pește! A smuncit tija! Peștele! Peștele! Peștele!
Peste în cârlig.
Uite ce naiba m-ai obligat să fac.
lisuse Hristoase. Este el.
Ce vrei să spui, este el?
S-a făcut dreptate.
Să taci. Încă un nenorocit...
Samson? Este el.
Este el? Știam eu. Știam că îți aduc noroc.
Ține-o pe loc.
- Ai inebunit? - Dă-mi mie bățul.
- Haide. - Ești al meu acum.
Ești al meu, dragule.
Serios, vei prinde un pește? Acum?
Nu.
El o va face.
De data asta o să-I scot.
Tati, vrei să iei tija?
Da. Da, dă-mi tija aia.
Samson, clientul care a plătit a insistat
să-i dau lui, tija.
Bine, domnule Dill.
Sunteți sigur că vă puteți descurca cu fiara? Sunteți destul de bărbat?
Pentru că am să vă spun, că nenorocitul este o fiară.
Dă-o aici. Pune-mi-o în mâna stângă.
- Începem. - Dă-mi naibii tija.
E la vreo doi metri dedesubt, tu și copilul nenorocit.
M-ai auzit? Te voi îngropa
Uau, omule.
E destul de mare ca să aibă un nume al lui, nenorocit.
Da.
Acum, întrebarea este, îI vrei?
Nu-I lăsa, iubitule. Nu-I lăsa.
Acum e al tău.
Și tu ești al lui.
Om peste bord!
Patrick!
În zona Pompano Beach din Miami noaptea trecută,
poliția a răspuns la un apel 911
și a arestat un tânăr de 13 ani, Patrick Zariakas,
în legătură cu o crimă de gradul doi.
TatăI vitreg al băiatului, Frank Zariakas, un muncitor în construcții,
a fost găsit cu o rană de cuțit în piept.
Mama lui Patrick, Karen Zariakas, a spus că ea și fiul ei
au fost victimele violenței domestice de mai mulți ani.
Ea pretinde că Patrick a acționat în auto-aparare
ca să-și protejeze mama în timpul unui atac pe seama beției.
Lindsey Carillo mai are și alte detalii.
Sunt lângă liceul Rosemont pe bulevardul Plymouth
unde directorul lui Patrick, Dillon Baker, a emis o declarație
spunând că Patrick este un elev IT talentat
care locuiește într-un mediu tulbure
și care s-a retras într-o lume creată de el pe computer.
Am mai aflat că tatăI adevărat al lui Patrick Zariakas,
căpitanul John Mason,
a fost ucis în acțiune în 2006 în timp ce lupta în Ramadi, Irak.
A fost premiat postum cu Inima purpurie pentru acte de curaj.
Deci... s-a terminat.
Spuneam adevărul când am spus că te iubesc.
Și Patrick te iubește. Și tu îI iubești.
Undeva îI vei găsi.
Da, undeva.
Unde?
Poliția ne spune că Patrick va fi evalut pentru riscul de detenție
și din cauza circumstanțelor atenuante
va fi eliberat în custodia mamei sale.
Înțelegem că până acum
încă nu a vorbit cu nimeni despre ce s-a întâmplat.
Alo?
Tată? Sunt Patrick. Tu ești? Mă auzi?
Da prietene. Este tata. Este tata.
Tată, vreau doar să știu, ești bine? Ce s-a întâmplat?
Nu știu. Nu știu ce s-a întâmplat.
Nu știu nimic, știi. Nimeni nu știe nimic.
Tot ce știu e că vom fi tu și cu mine undeva.
Tată, am făcut ceva rău.
Știu, știu. E în regulă. E în regulă. Ai făcut ce trebuia.
Mă auzi? Uneori facem... anumite lucruri rele din motive bune.
Tată, voi schimba jocul încât să pot veni la tine în vizită uneori.
- E în regulă? - Sunt aici, bine?
Vino să mă vezi. Să vii să mă vezi.
Ne vom întâIni la Serenity.
Putem merge undeva, oriunde vrem.
- Da, vom merge undeva. - Da?
- Vom merge la pescuit. - Bine.
Ne vedem la barcă.
Voi schimba jocul.
Vom fi tu și cu mine... undeva.
Traducerea și adaptarea geoguyro.